‫כשבאת לפה לפני ‫כמה ימים, ‬
‫איך הגעת?‬
‫ברכב.‬
‫לא עקבו אחריך?‬
‫לא.‬ ‫-לא?‬
‫חניתי כמה רחובות ‫מפה והלכתי ברגל.‬
‫מי בא לקחת את זה ממך?‬ ‫-הצעירים, בראדרס וסמסי.‬
‫מה, לבית?‬ ‫-בחיים לא.‬
‫קיירון, הם באו לבית, אחי?‬ ‫-בחיים לא.‬
‫בחיים לא. נפגשתי איתם במרחק כמה רחובות.‬ ‫היא הוציאה אותי מאחור.‬
‫כן. הוצאתי ‫אותו מהגינה.‬
‫אין מצב שהם ידעו ‫איפה הבית.‬
‫ואתה בטוח בקשר לזה?‬ ‫-לגמרי.‬
‫אז מה עם ג'קס?‬
‫אני לא חושב שזה ‫מישהו מבפנים.‬
‫אני חושב שאלה סיי ‫והחבר'ה של פילדס.‬
‫למה נראה לך?‬
‫הם עושים צרות מאז ‫שהסומלים נכנסו בהם.‬
‫זין. אז בוא נלך ‫לדבר איתם.‬
‫דושיין יודע?‬
‫לא כדאי ‫לספר לו?‬
‫היי! תיכנס.‬
‫- טופ בוי -‬
‫אלוהים. למה ‫התעכבת כל כך?‬
‫הגיעו ‫הרבה, מנד.‬
‫יבואו עוד.‬ ‫-יבואו מלא.‬
‫זה נראה טוב.‬ ‫-כן, זה נחמד.‬
‫כן, בטוח שיבואו עוד.‬ ‫-הינה הם!‬
‫היי!‬
‫הפקידים האלה ‫יגידו לכם‬
‫שיש להם זכות חוקית ‫להעיף אתכם מהבית, ‬
‫ואנחנו באנו ‫להגיד להם‬
‫שלא אכפת לנו מהניירת שלהם‬ ‫כי אנחנו לא הולכים לשום מקום!‬
‫נכון! לא הולכים לשום מקום.‬ ‫-לשום מקום.‬
‫אבל תשמרו ‫על קור רוח.‬
‫לא משנה מה הם יגידו ‫ומה הם יעשו, ‬
‫אל תיתנו להם ‫להרגיז אתכם.‬
‫בסדר, מספיק! ‫להירגע!‬
‫מספיק!‬
‫אחי, הם צעירים. ‫תן להם מכות.‬
‫אני נשבע באלוהים, ‫הילד היה בריון.‬
‫בן כמה הוא?‬
‫בן 12, 13, ‫משהו כזה.‬
‫כיתה ז'.‬ ‫-בן 12!‬
‫רגע, מי זה?‬ ‫-כן.‬
‫מי זה?‬
‫זה סאלי, אחי.‬
‫תפתח את ‫הדלת, גבר.‬
‫מה קורה?‬ ‫-סתום את הפה.‬
‫למה אתה ‫שואל שאלות?‬
‫הכול טוב?‬
‫כן.‬ ‫-בסלון, אחי.‬
‫קדימה, סיי. מה?‬
‫עדיף שתספר לי לפני שאצטרך‬ ‫להוציא את זה בכוח.‬
‫לספר לך מה?‬
‫אתה לא יודע?‬ ‫-לא. אני לא.‬
‫בסדר, אז נשחק ‫אותה טיפשים.‬
‫הבית בהייבורי.‬
‫הייבורי… מה זה?‬
‫אתה משחק אותה טיפש‬ ‫או שאתה חושב שאנחנו טמבלים?‬
‫אתה בסדר? כי אין לי ‫מושג על מה אתה מדבר!‬
‫מה?‬
‫לא יודע על ‫מה אתה מדבר!‬
‫לא יודע?‬ ‫-לא!‬
‫איפה החומר?‬ ‫-מה?‬
‫שב, אחי!‬
‫סתום את הפה!‬
‫סיי, אני ‫אהרוג אותך.‬
‫בבקשה, ‫סאל, אחי.‬
‫תדבר, גבר.‬
‫תדבר.‬
‫איפה זה?‬ ‫-אני לא יודע!‬
‫איפה זה?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫מה אתה יודע?‬ ‫-אני לא יודע!‬
‫אני לא יודע!‬
‫כן, אתה יודע!‬
‫אני לא!‬ ‫-אתה יודע!‬
‫אני נשבע שאני ‫לא יודע.‬
‫אני נשבע.‬
‫היי.‬
‫בוא.‬
‫פאק…‬
‫מה אתה אומר?‬ ‫-מה אתה אומר? אתה עוקב אחריי?‬
‫זה כבר לא העסק שלך. ‫לא קיבלת את ההודעה?‬
‫לא ממך, אבל קיבלתי ‫את ההודעה של קיירן.‬
‫זה לא הם?‬
‫לא.‬ ‫-בסדר.‬
‫מי עוד ידע?‬ ‫-הבחורה שגרה בבית.‬
‫זאת גם לא היא.‬
‫כי אתה אומר?‬
‫כן.‬
‫מה איתך?‬ ‫-לא, זה לא אני.‬
‫אתה בטוח?‬
‫מה עם ג'ק?‬
‫היא ידעה איפה הבית, ‫אבל לא שהחומר שם.‬
‫אז נדבר עם ג'ק.‬ ‫-אבל היא עדיין מתאבלת על לורן.‬
‫אחי, נראה לך ‫שאני שם זין?‬
‫היא ידעה איפה זה. ‫נדבר עם ג'ק עכשיו.‬
‫אז אני נוסע לג'ק.‬ ‫-אז גם אני בא.‬
‫- מה להגיד?‬ ‫כלום. אל תגיד כלום. -‬
‫- תגיד לי מה הם יודעים.‬ בדרך אלייך עכשיו.
‫- קיירון: בדרך ‫אלייך עכשיו -‬
‫- עם סאלי ‫ודושיין -‬
‫נראה לי ‫שהבחור משקר.‬
‫אני לא ‫מאמין לו.‬
‫הילד אמר ‫את האמת.‬
‫לאן הגעת ‫עם ליזי?‬
‫אתה צריך ‫לשכוח מליזי.‬
‫ללקוח שלך יש בעיות ‫חמורות יותר.‬
‫צוות היחידה המרכזית‬ ‫שחוקר את הרצח של ג'פרי דוטון‬
‫חושב שהבחור שלך ‫הוא החשוד העיקרי.‬
‫הלקוח שלי לא ‫קשור לדוטון.‬
‫היחידה המרכזית צריכה ‫לבדוק את ליזי.‬
‫הדנ"א וטביעות האצבע של הלקוח שלך‬ ‫היו בכל מקום בזירה.‬
‫תגיד לי אם תגלה ‫עוד משהו.‬
‫- וילסון לי: ‫פגישה בהקדם -‬
‫- מחק 11 ‫הודעות -‬
‫איפה היא, ‫לעזאזל?‬
‫ג'ק, אני מחוץ ‫לבית שלך.‬
‫מה קורה?‬
‫תחזרי אליי.‬
‫- בקס -‬
‫היי, זאת בקס. ‫תשאירו הודעה.‬
‫בקס, תקשיבי, ‬ אני ‫אהיה מחוץ לבית שלך בעוד 20 דקות.‬
‫תכיני את התינוק.‬ ‫קחי מה שאת צריכה לכמה ימים, בסדר?‬
‫אני רצינית. אני ‫צריכה שתהיי מוכנה.‬
‫עשרים דקות, כן?‬
‫- סאלי: יש בעיה. ‫תתקשרי בהקדם -‬
‫היי.‬
‫הבחורה ‫שהיא איתה, ‬
‫היית בבית שלה? אתה ‫יודע איפה הוא?‬
‫לא בטוח.‬
‫אחי, אתה ‫יודע או לא.‬
‫בפעם האחרונה שלי שם ‫הייתי מסטול בטירוף.‬
‫אז אתה זוכר ‫איפה זה?‬
‫אם אראה אותו.‬
‫אחי. תהיה ‫ספציפי.‬
‫אזכור אם ‫אראה אותו.‬
‫אז בואו ‫ניסע לשם.‬
‫אתה מאבד ‫את הזיכרון?‬
‫יודע מה? קיירון, תתקשר אליה.‬ ‫-אני?‬
‫כן, אתה.‬
‫מה להגיד?‬
‫פשוט תעשה ‫את זה וזהו.‬
‫בסדר.‬
‫אשלח לה הודעה.‬
‫תתקשר אליה.‬
‫רמקול.‬
‫- קיירון נייד -‬
‫כן. טוב, סליחה.‬
‫רק שנייה.‬
‫תפסיקי לדבר בטלפון.‬ ‫-רגע.‬
‫בקס, תנתקי כבר ‫את הטלפון.‬
‫סליחה. שון. אפשר לחזור ‫אליך בעוד חצי שעה?‬
‫כן.‬
‫תודה.‬
‫טוב, סליחה.‬
‫איפה הדברים?‬
‫איזה דברים?‬
‫שלחתי לך הודעה, כתבתי ‫לך שתכיני הכול.‬
‫ג'ק, אני בזום ובשיחות עבודה‬ ‫כל הבוקר. מה יש לך?‬
‫אנחנו צריכות ‫לנסוע!‬
‫על מה את מדברת?‬
‫אני אקח כמה דברים לתינוק.‬ ‫בבקשה, קחי את הדברים שלך…‬
‫על מה לעזאזל את ‫מדברת? מה קורה פה?‬
‫מותק, נו!‬
‫את מפחידה אותי.‬ ‫-בקס, אין לי זמן לזה.‬
‫בבקשה, לכי תיקחי כמה דברים לכמה ימים.‬ ‫צריך לנסוע עכשיו.‬
‫עכשיו!‬
‫פאק…‬
‫ג'ק, מתי תגידי לי מה קורה?‬ ‫-תיכנסי לרכב, מותק.‬
‫קדימה, גבר.‬
‫זה האפור.‬ ‫-לך תדפוק על הדלת.‬
‫ג'ק!‬
‫זה קיירון!‬
‫בסדר.‬
‫מה?‬
‫אתם חברים. פתאום אתה ‫לא יודע איפה היא?‬
‫היא בטח יצאה. ‫אחותה מתה.‬
‫אז מה?‬
‫מתי בפעם האחרונה ‫ראית אותה?‬
‫כשהתעמתנו ‫עם סיי.‬
‫קיירון, תן לי ‫את הטלפון שלך.‬
‫אתה לא ‫מאמין לי?‬
‫אז תפתח אותו.‬
‫מה קרה?‬
‫כלום.‬ ‫-אתה בטוח?‬
‫תחזור לשכונה.‬
‫בסדר.‬
‫אם היא תיצור ‫איתך קשר, ‬
‫אני צריך לדעת ברגע ‫שזה יקרה, קיירון.‬
‫כן.‬ ‫-זאת לא בדיחה.‬
‫בסדר. ‫תקפיצו אותי?‬
‫- וילסון לי: דבר ‫איתי בהקדם -‬
‫- בוא לפארק, המקום הקבוע.
‫- דחוף וצריך לדבר ‫פנים אל פנים -‬
‫לא היום, תודה!‬
‫אני סוכן ‫אכיפה, אדוני.‬
‫יש לי צו חילוט מבית המשפט.‬ ‫אתה צריך לפתוח את הדלת עכשיו.‬
‫תדחוף את הצו ‫שלך לתחת.‬
‫יפה אמרת. זהו זה.‬ ‫-נכון.‬
‫אדוני, אם לא תפתח את הדלת, ‬ ‫יש לנו זכות להיכנס בכוח.‬
‫אני לא רוצה לעשות את זה.‬ ‫-אתה יכול לנסות כמה שתרצה, בחור.‬
‫בהצלחה.‬
‫נכון.‬ ‫-בואו ננסה את הדירה הבאה.‬
‫איך אתם ‫ישנים בלילה?‬
‫גברת קטרי?‬
‫אני סוכן אכיפה.‬ ‫יש לי צו חילוט מבית המשפט.‬
‫פרישה, את לא ‫צריכה לציית לו.‬
‫זה הבית שלך. אין לו ‫זכות לפנות אותך.‬
‫במקומך, גברת קטרי, ‫הייתי מתעלם ממנה.‬
‫היא עושה צרות. ‫היא לא תעזור לך.‬
‫פרישה, אל תיתני ‫להם לנצח.‬
‫אנחנו עייפים, ‫מנדי.‬
‫זה כל כך ‫הרבה לחץ.‬
‫אני לא ‫מסוגלת יותר.‬
‫סליחה.‬
‫אל תעשי את זה!‬
‫קדימה.‬
‫עשיתי ‫משהו טיפשי.‬
‫בסדר.‬
‫מה שזה לא יהיה, ‫נמצא פתרון.‬
‫לא, אין דרך ‫חזרה מזה.‬
‫אני כל כך מצטערת ‫שהכנסתי אותך לזה.‬
‫יש לי 25 קילו ‫בתא המטען.‬
‫גנבתי אותם מסאלי ודושיין, ‬ ‫והם יודעים שזאת אני.‬
‫ועכשיו הם ‫בעקבותיי.‬
‫אם הם יתפסו ‫אותי, אני מתה.‬
‫את יכולה ‫לדבר איתם?‬
‫תסבירי.‬
‫עם לורן והכול.‬
‫לא, זה לא עובד ‫ככה, מותק.‬
‫למה גנבת את זה?‬
‫לורן מתה בגלל ‫החרא הזה!‬
‫החרא הזה צריך ‫להפסיק עכשיו!‬
‫כמה זמן נצטרך ‫להתחבא?‬
‫שבוע?‬
‫אולי קצת יותר…‬ ‫-כמה זמן?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫איזה חיים‬
‫יהיו לתינוק ‫במנוסה, ג'ק?‬
‫ג'ק!‬
‫יהיה בסדר. ‫בסדר, מותק?‬
‫אני אדבר ‫עם סאלי.‬
‫היית צריכה לראות איך ‫סאלי כיסח את סיי.‬
‫סיי חרבן במכנסיים ‫מרוב הלם.‬
‫הוא לא טיפוס ‫כמו סאלי.‬
‫אכלנו ארוחת ‫ערב במטבח, ‬
‫ושמענו דפיקה על הדלת ‫וג'יימי הלך לפתוח.‬
‫פתאום ‫שמעתי "בום".‬
‫אני ואהרון ‫רצנו החוצה.‬
‫ראינו את ג'יימי על הרצפה, ‬ ‫והיה דם בכל מקום.‬
‫ואז הבחור‬
‫ירה לג'יימי ‫בראש.‬
‫והוא ‫הסתכל עליי.‬
‫ראיתי מי זה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫ראיתי טלוויזיה.‬
‫עם אבא שלי. ‫אותו דבר.‬
‫הייתה דפיקה ‫על הדלת.‬
‫אבא שלי הרכיב משקפיים, ‬ ‫אבל הוא היה בלי נעליים.‬
‫והוא הלך לדלת.‬
‫ואז שמעתי ‫אותם מדברים.‬
‫ו… שמעתי עוד ‫גבר מדבר.‬
‫והכרתי את ‫הקול הזה.‬
‫זה היה סאלי.‬
‫ואז אבא שלי אמר לי ‫שהוא יחזור עוד מעט.‬
‫וזהו.‬
‫לא ראיתי ‫אותו שוב.‬
‫לא נראה לי שאמרתי ‫"שלום" אפילו.‬
‫אבל אז באו החבר'ה ‫מסאמרהאוס‬
‫ואמרו לא להגיד שום ‫דבר לאף אחד על סאלי.‬
‫הם ניסו להגיד לי ‫ולאהרון את אותו הדבר.‬
‫הוא הרג את ג'יימי, ‫ואני אמור לשתוק?‬
‫אני אמור לא ‫לעשות כלום?‬
‫אני רואה את סאלי עם הבת שלו וחושב, ‬ ‫ "למה מגיע לו לחיות?" ‬
‫כשהוא ‫הרג את אחי‬
‫ואת אבא שלך.‬
‫זה לא בסדר.‬
‫לא, זה לא.‬
‫הבחור שלך ‫מצא את ליזי?‬
‫זה לא קשור ‫לליזי. בוא.‬
‫איש הקשר שלי אמר לי‬ ‫שהיחידה המרכזית חושדת בך ברצח של ג'פרי.‬
‫לא הייתי שם. אמרתי לך.‬ ‫-הבנתי.‬
‫אבל איכשהו טביעות האצבע‬ ‫והדנ"א שלך צצו בזירה.‬
‫תקשיב.‬
‫בתור… עורך הדין שלך, ‬ ‫ואני מקווה שבתור חבר שלך, ‬
‫אני מייעץ לך לשקול ‫לצאת מהמדינה.‬
‫לא בשם האמיתי שלך, כמובן.‬ ‫הם ישגיחו על נמלי הים והאוויר.‬
‫אתה באמת חושב ‫שזה הכרחי?‬
‫טביעות אצבע ודנ"א? כן, ‫לצערי, הכרחי מאוד.‬
‫יש לי דרכון ג'מייקני ‫על שם אחר.‬
‫יופי. ‫תצטרך אותו, ‬
‫אם כי מסוכן מאוד לעבור ‫בביקורת דרכונים, ‬
‫עם זיהוי תווי הפנים ‫והטכנולוגיה האחרונה.‬
‫פאק.‬
‫שמעת על ‫אייזק לטיף?‬
‫אתה יודע על מי אני מדבר?‬ ‫-לא.‬
‫לטיף ‫יוציא אותך.‬
‫זאת המומחיות שלו, ‫והוא אמין לחלוטין.‬
‫אני יכול לדבר איתו ‫אם אתה רוצה.‬
‫זה יעלה ‫כסף, כמובן.‬
‫כמה?‬
‫האדם האחרון ששלחתי ‫אליו שילם…‬
‫מאתיים ‫חמישים אלף.‬
‫זה המון כסף.‬ ‫-לצאת זה יקר.‬
‫גם להישאר בחוץ זה יקר מאוד.‬ ‫תצטרך כסף והרבה.‬
‫אתה רוצה ‫שאדבר איתו?‬
‫תדבר איתו.‬ ‫-הוא ירצה את הכסף מראש.‬
‫כמה זמן ייקח לו לארגן את זה?‬ ‫-אדבר איתו היום.‬
‫בינתיים תמשיך ‫במתכונת הרגילה.‬
‫טלפונים חד-פעמיים בלבד, ‬ ‫אל תתקרב לבית, לחברים, למשפחה‬
‫ולכל מקום ‫שקשור אליך.‬
‫הדרכון ההוא, ‬
‫הוא בבית שלי.‬
‫המשטרה תשים ‫עליו עין.‬
‫אז אולי אתה תלך ‫לקחת אותו?‬
‫זה יחשוף אותי לקשירת קשר‬ ‫לשיבוש הליכי משפט.‬
‫לא אוכל לעזור לך ‫מתוך תא כלא.‬
‫יש עוד מישהו שאתה ‫יכול לבקש ממנו?‬
‫כן.‬ ‫-יופי.‬
‫חבר של חבר זה רעיון טוב, ‬ ‫אם אתה מבין למה אני מתכוון.‬
‫מישהו אמין, אבל ‫שהמשטרה לא תקשר אליך.‬
‫בסדר. ‫אמצא מישהו.‬
‫תקשיב, דושיין, בנושא ‫של בצע כסף, מזומנים…‬
‫אחי, אני יודע מה ‫אתה עומד להגיד.‬
‫יופי. מן הסתם, תתמקח ‫על עמלה עם אייזק, ‬
‫אבל אם ‫אתה זוכר, ‬
‫הלוויתי לך ‫סכום נכבד.‬
‫אעגל אותו למטה ל-42,000.‬ ‫אתה יכול לתת אותו לאייזק כשתיפגשו.‬
‫אתן לו אותו.‬ ‫-בהצלחה.‬
‫לעזאזל.‬
‫גארי, תגיד לכמה חבר'ה‬ ‫שיטפלו בזה, כן? סליחה.‬
‫סליחה, בבקשה. ‫פנו דרך.‬
‫תודה.‬
‫פנו דרך.‬
‫אתה אכזרי. אין ‫לך לב. רשע.‬
‫עדיין יש לנו ‫קצת בעיות פה.‬
‫הקהל גדל והם התחילו ‫לחסום את המדרגות.‬
‫לא תהיה לי ‫ברירה, נכון?‬
‫כן, בסדר.‬
‫שלי.‬
‫נעמי, את יכולה…‬
‫כן. בטח.‬ ‫-סליחה.‬
‫נעמי תדאג לך, טוב? ‫אני כבר חוזרת.‬
‫היי. מה נשמע?‬ ‫-היי.‬
‫בסדר, תודה. ‫מה נשמע?‬
‫מה קרה?‬
‫גיליתי שהמשטרה ‫במעקב על הבית שלי.‬
‫למה?‬
‫אין לי מושג.‬
‫זה רציני?‬
‫לא, זה ‫סתם איזו…‬
‫הטרדה מקושקשת.‬
‫אבל תקשיבי.‬
‫יש כמה דברים ‫בבית שלי.‬
‫אני צריך לקחת אותם, אבל ‫אני לא יכול בעצמי.‬
‫כסף.‬
‫בסדר.‬
‫שלי, את יודעת, ‬
‫אלמלא הייתי צריך את העזרה שלך, ‬ ‫לא הייתי בא לבקש. את מבינה?‬
‫דושיין, אתה בצרה. ‫ברור שאעזור לך.‬
‫אחרי מה שקרה?‬
‫נפרדנו.‬
‫זה לא מבטל את ‫כל מה שעברנו.‬
‫איפה הכסף?‬
‫בארון שלי.‬
‫בכספת.‬
‫יש שם גם דרכון.‬
‫אתה צריך דרכון? ‫עד כמה זה חמור?‬
‫הכול טוב. זה רק ‫ליתר ביטחון.‬
‫בסדר, אביא לך את מה שאתה צריך.‬ ‫-לא, את לא יכולה.‬
‫מישהו אחר צריך ‫לעשות את זה.‬
‫תקשיבי, אל תתקשרי ‫אליי לטלפון.‬
‫תתקשרי למספר ‫הזה, כן?‬
‫- בית קפה ‫מספר אחת -‬
‫את עושה צחוק?‬
‫אפשר לשבת?‬
‫מה קורה, ‫לעזאזל?‬
‫כלום.‬
‫זה עדיין אצלך?‬
‫הכול?‬
‫אם את משקרת לי…‬
‫אני לא אשקר לך.‬
‫בטח שלא.‬
‫רק תגנבי.‬
‫יש לי מלא מחשבות ‫בראש, סאלי, ו…‬
‫שום דבר לא נראה ‫לי הגיוני.‬
‫איבדתי את אחותי ‫בגלל החרא הזה.‬
‫אני יודעת שאתה מבין ‫מה אני עוברת כרגע.‬
‫אבל אני ‫מסתכלת סביבי‬
‫ושום דבר לא נראה ‫לי הגיוני.‬
‫אני יודעת רק שאני לא רוצה יותר‬ ‫לעשות את זה.‬
‫אז אל ‫תעשי את זה.‬
‫החומר הורג אותנו. הוא הרג את לורן.‬ ‫עוד כמה מאיתנו צריכים…‬
‫לורן הרגה ‫את עצמה.‬
‫אל תאשימי אותי.‬
‫אני אחזיר לך ‫את החומר שלך.‬
‫כן, את תחזירי.‬
‫אני רק מבקשת ‫התחייבות.‬
‫ויתור.‬
‫לא.‬
‫כי אני כבר לא ‫סומך עלייך.‬
‫סבבה?‬
‫אני יודעת שבפעם הבאה שאראה אותך, ‬ ‫תחליט אם אחיה או אמות.‬
‫בסדר? אני ‫יודעת את זה.‬
‫אבל סאלי, ‫אני מתחננת.‬
‫בבקשה.‬
‫אל תפגע ‫במשפחה שלי.‬
‫בקס והתינוק לא קשורים לזה.‬ ‫-ג'ק.‬
‫אל תתחנני.‬
‫זה מגעיל.‬
‫הערב.‬
‫שיט.‬
‫בסדר.‬
‫קדימה, נעמי.‬
‫קדימה.‬
‫שלוש, אחת, אחת, ‫אפס, אחת.‬
‫פאק.‬
‫- בוצע -‬
‫היי!‬ ‫-דושיין!‬
‫היי! מה ‫אתה עושה?‬
‫דושיין!‬
‫זוזו! מהר. ‫פנו דרך.‬
‫זוזו!‬ ‫-עופו מפה!‬
‫משטרה. אתם יכולים ‫לזוז אחורה? תירגעו!‬
‫כן, תעברו משם.‬
‫קדימה, ג'וש!‬
‫אין לך מזל.‬
‫את בסדר?‬
‫זוזו!‬
‫פנו דרך. זוזו!‬
‫זוזו!‬
‫אלוהים!‬ ‫-בואו לשם!‬
‫אתם, קדימה!‬
‫קדימה! תזעיקו ‫עזרה! מהר!‬
‫פנו דרך!‬
‫תרחיקו אותם!‬
‫-אלישה!‬
‫אלישה! אלישה, ‫את שומעת אותי?‬
‫אלישה, מותק, ‫תתעוררי!‬
‫הצילו!‬
‫אלישה…‬
‫זוזו.‬ ‫-אלישה!‬
‫היי, סטף.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אני בסדר. אני יכול ‫ללכת לחדר, בבקשה?‬
‫כן, אני בא.‬
‫איך עבר עליך ‫היום, סטף?‬
‫הכול טוב.‬
‫יופי.‬
‫בסדר?‬
‫אם אתה רוצה לאכול ‫משהו, בוא למטבח.‬
‫כן, סגור.‬ ‫-יופי.‬
‫אז אתה באמת מנסה לשדוד ממני‬ ‫את השרשרת של אחי?‬
‫כן?‬
‫לא, לא ‫חשבתי ככה.‬
‫זין. קדימה!‬
‫קדימה!‬
‫שמוק, נו!‬
‫נראה אותך!‬
‫קח אותה!‬
‫איך ההרגשה ‫עכשיו?‬
‫כשהאקדח עליך?‬
‫איך ההרגשה ‫עכשיו?‬
‫סאלי.‬
‫בבקשה, תפסיקו. ‫אחורה!‬
‫-זוזו אחורה!‬
‫תתעוררי, בבקשה!‬
‫אלישה, בבקשה!‬ ‫-די לדחוף.‬
‫זאת אלישה?‬ ‫-מספיק!‬
‫אנחנו נדאג לה.‬ ‫-די לדחוף.‬
‫את צריכה לתת ‫לפרמדיקים לעבוד.‬
‫לא להתקרב!‬
‫רוצחים ‫מזדיינים!‬
‫תתביישו לכם! הרגתם ילדה!‬ ‫-רוצחים!‬
‫אחריהם!‬
‫- ג'ק נייד -‬
‫דברי.‬
‫דיברת עם סאלי?‬
‫זאת אני.‬
‫אני לקחתי ‫את החומר.‬
‫אני יודעת שזה לא בסדר, ‬ ‫אבל אני מנסה לתקן את העוול.‬
‫אז אני מחזירה לו את ‫החומר. לכן התקשרתי.‬
‫איפה?‬
‫אני מסדרת ‫את זה עכשיו.‬
‫זה צריך לקרות בסאמרהאוס, ‬ ‫ואני צריך להיות שם.‬
‫בסדר.‬
‫ותדאגי שכל החומר ‫שלו יהיה שם. הכול.‬
‫הכול שם. לא נגעתי בכלום.‬ ‫-חסר לך שלא.‬
‫תשלחי לי את המיקום ‫בהודעה למספר הזה.‬
‫גוערים ‫ומתעמרים!‬
‫לא רוצים אתכם פה!‬ ‫-למה אתם פה?‬
‫בלי תוקפנות. שמור על קור רוח.‬ ‫-אף אחד לא רוצה אתכם פה.‬
‫אני יודעת, אבל ‫זה התפקיד שלנו.‬
‫זה הבית שלי.‬
‫רוצחי ילדים!‬ ‫-רוצחים!‬
‫עופי מפה!‬
‫תוריד ‫את הידיים!‬
‫אחורה!‬ ‫-מה אתה עשוה?‬
‫עזוב אותו!‬ ‫-אל תזוז!‬
‫הם ילדים! ‫עזוב אותו!‬
‫לא להתקרב, ‫בבקשה.‬
‫תהדפו אותם.‬ ‫-תחזור לפה!‬
‫תרגום כתוביות: ‫דניאל שרמן‬