‫אנחנו יודעים שאת עדיין שוקלת זוגות אחרים.‬
‫אז אנחנו לא מצפים שתחליטי מייד, כמובן.‬
‫כן, אבל…‬
‫די קיווינו שבכל זאת תשקלי אותנו.‬
‫אתם צוחקים? זה מדהים.‬
‫בפוטנציה.‬
‫כן. בפוטנציה.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫נתקדם כמה לאט שתרצי.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫ובטח יש לך הרבה שאלות לשנינו, נכון?‬
‫כן. כמה.‬ ‫-כן.‬
‫ואת וג'ק צריכים להכיר.‬
‫זה רעיון טוב. כן.‬ ‫-כן.‬
‫מרלי לומדת באוניברסיטת סקרמנטו.‬ ‫-באמת?‬
‫כן. טוב, ברור שאני בהפסקה מהלימודים כרגע,‬
‫אבל נשארה לי שנה.‬
‫גדלתי ממש קרוב לשם, במזרח סקרמנטו.‬
‫אין מצב.‬ ‫-כן, אבא שלי מלמד שם.‬
‫האמת שהיא במקור מ…‬
‫יוטה, נכון?‬ ‫-כן. פרובו.‬
‫בסדר.‬ ‫-המשפחה שלי עברה לשם כשהייתי בת 12,‬
‫ואז פגשתי את האקס שלי בתיכון, ו…‬
‫והוא האבא של התינוק,‬ ‫אבל זה לא הסתדר בינינו, אז…‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫בכל אופן…‬
‫זאת ברי. אני אענה לה.‬
‫אחותי.‬
‫סליחה.‬
‫היי, מה קורה?‬
‫כן. אוי, לא, אני כל כך מצטערת.‬ ‫כן, אני כבר באה.‬
‫ברי ומייק נפרדו.‬
‫כן, היא במצב לא טוב.‬ ‫-כדאי שתלכי. נשמע שהיא זקוקה לך.‬
‫כן, בסדר. תמשיכו לדבר בלעדיי.‬ ‫-בסדר.‬
‫ביי, מל.‬ ‫-ביי.‬
‫אז… מה דעתך על הקרוואן?‬
‫הוא נהדר.‬
‫יופי.‬ ‫-שוב תודה שנתת לי לגור בו, ו…‬
‫ברור.‬
‫למרות שהמים החמים יוצאים די פושרים.‬
‫נהדר!‬ ‫-כן.‬
‫כלומר, לא נהדר בשבילך.‬ ‫נהדר כי אני יכול לתקן את זה.‬
‫אני יכול לתקן את זה.‬ ‫-נהדר.‬
‫אז אלך להביא את הכלים שלי.‬
‫בסדר, אחלה.‬ ‫-בסדר.‬
‫הצירים בהפרש של עשר דקות. את יכולה‬ ‫להישאר בבית עד שתהיי קרובה יותר לחמש דקות.‬
‫בסדר.‬ ‫-היי.‬
‫הכול מתקדם נהדר.‬
‫לא נכון. אנחנו לא מוכנים.‬ ‫ההורים שלי לא כאן.‬
‫התכוונתי שהנשימות שלך נהדרות.‬
‫אז אתה מודה שאנחנו לא מוכנים.‬ ‫-השארתי לאימא שלך הודעה.‬
‫מי יוצאת לשיט ממש לפני הלידה של הנכדה שלה?‬ ‫-אל תדאגי. אנחנו כאן.‬
‫חשבתי שקבעת להיות עם מיוריאל‬ ‫ביום הראשון של הכימותרפיה.‬
‫ג'ו-אלן ולידי איתה.‬ ‫-זה חשוב.‬
‫גם זה חשוב. עכשיו, איך אני יכולה לעזור?‬
‫אולי תארזי את תיק הלידה שלה?‬ ‫-כן, אני יכולה לעשות את זה.‬
‫מה יש בתיק לידה?‬
‫חלוק, גרביים, נעלי בית, מברשת שיניים.‬ ‫אני צריכה גם חזיית ספורט.‬
‫לא נראה לי שיהיה לך זמן לעשות כושר.‬
‫לאמבטיית הלידה.‬
‫ברור. אני אארוז הכול ואכניס לאוטו.‬
‫לא התקנו את מושב הבטיחות.‬ ‫-אני אעשה את זה.‬
‫לא!‬ ‫-נוכל לעשות את זה במרפאה.‬
‫התינוקת לא צריכה מושב בנסיעה לשם, נכון?‬
‫איפה הקופסה?‬
‫לא התקנו את מושב הבטיחות.‬ ‫-אני אביא אותו.‬
‫זה ממש כואב.‬
‫טוב, ליזי, בואי ננסה ללכת קצת.‬ ‫-בסדר.‬
‫זה יעזור לשרירים שלך להירגע. דני?‬ ‫-כן.‬
‫מה עשיתי?‬
‫תיק הלידה!‬
‫כן, נכון. ואני צריכה להתקשר למיוריאל.‬
‫אולי תלכי להיות עם מיוריאל?‬
‫אני אארוז הכול כאן לפני שניסע למרפאה.‬
‫ליזי עדיין בשלב מוקדם. הלידה עוד רחוקה.‬
‫באמת?‬
‫תמשיכי ללכת, מתוקה.‬ ‫-בסדר.‬
‫ליזי, אכפת לך?‬
‫לכי, תהיי עם מיוריאל. היא זקוקה לתמיכה.‬
‫בסדר. אבל תתקשר אליי כשהלידה מתקרבת.‬ ‫-כן. הופ, על מה בדיוק רצית לדבר?‬
‫נשמע שרצית לומר משהו על החקירה.‬
‫אתה יודע מה? אני כבר לא זוכרת.‬ ‫פשוט תתרכז בליזי.‬
‫בהצלחה, אימא ואבא.‬
‫אני אהיה אימא.‬
‫אני אהיה אבא.‬
‫- וירג'ין ריבר -‬
‫זה קרה מהר כל כך.‬
‫אני מרגישה נורא. הוא נפגע כל כך.‬
‫אף פעם לא קל לפרק קשר‬ ‫שהשקעת בו כל כך הרבה.‬
‫כן. כלומר, אם זה לא מסתדר,‬ ‫אי אפשר להכריח את זה לעבוד.‬
‫אני יודעת.‬
‫לדעתי זה מה שעשיתי‬ ‫כשביקשתי ממנו לעבור לגור איתי.‬
‫כן.‬ ‫-רק רציתי להיות בזוגיות בטוחה ובריאה‬
‫עם גבר שידעתי שלא יפגע בי.‬
‫כן, ברור. זה מגיע לך.‬
‫אולי אני פשוט לא מסוגלת לנהל זוגיות בריאה.‬
‫ברי, את מסוגלת בהחלט.‬
‫את חייבת להגיד את זה. את אחותי עכשיו.‬
‫אני לא, אז אני לא חייבת להגיד כלום.‬
‫אבל מל צודקת. התגברת על הרבה דברים.‬
‫ויום אחד תזכי בזוגיות שאת רוצה.‬
‫כן.‬ ‫-נכון.‬
‫אני חושבת שאני צריכה‬ ‫ללמוד להיות לבד ולהתרכז בזה.‬
‫ובעבודה.‬
‫יש לך הרבה עבודה? כי…‬
‫טיפול עצמי לא יזיק.‬
‫תודה, האחות מל. אני אקח את זה לתשומת ליבי.‬
‫אבל לא, יש לי כמה תיקים חדשים ו…‬
‫במשרד התובע המחוזי רוצים לדבר איתי‬ ‫על צו ההרחקה שהגשתי מטעם שרמיין.‬
‫כבר מצאו אותה?‬
‫לא, עוד לא. אבל מייק עובד על זה.‬
‫הוא ימצא אותה.‬
‫כן.‬ ‫-אני מקווה.‬
‫אז אתה הבעלים של "הבר של ג'ק"?‬
‫כן, בהחלט. הצ'ילי הכי טעים‬ ‫והבירה הכי קרה במחוז.‬
‫תודה.‬
‫כן?‬
‫ככה אומרים.‬
‫את בקטע של צילום, מה?‬
‫כן, אני מצלמת בעיקר נופים,‬ ‫אבל גם אנשים לפעמים.‬
‫מגניב.‬
‫אשמח לראות את הצילומים שלך בהזדמנות.‬ ‫כלומר, אם לא אכפת לך.‬
‫כן, בטח. אשמח להראות לך.‬
‫ומה איתך? אני יודעת שאתה מתקן קרוואנים‬
‫ואתה בונה אסמים ובתים,‬
‫אבל יש משהו שאתה לא יודע לעשות?‬ ‫-להכין פיצה.‬
‫כן, זה נורא.‬
‫את יודעת,‬ ‫לומדים הרבה כישורי חיים בחיל הנחתים.‬
‫היית בצבא?‬
‫כן, 20 שנה. הייתי סמל כשהשתחררתי.‬
‫הבנתי.‬
‫אז האמנת במה שנלחמת למענו?‬
‫אמונה היא…‬
‫לא בהגדרת התפקיד שלי.‬
‫התפקיד שלי היה למלא פקודות,‬ ‫ולמלא אותן כמיטב יכולתי.‬
‫הבנתי.‬
‫כן.‬
‫טוב, נראה לי שסיימתי.‬
‫תפתחי את הברז ותני למים לזרום.‬
‫נהדר.‬ ‫-אני אעזור לך.‬
‫אני בסדר, אבל תודה.‬
‫כן, המים חמים מאוד. תודה.‬
‫מעולה.‬
‫תקשיבי, אם מתחשק לך, חשבתי שאולי נלך לבר,‬
‫נאכל משהו ונמשיך לדבר.‬
‫האמת שאני די עייפה, אבל אולי אחר כך?‬
‫בסדר.‬
‫טוב, השף מכין כריך בייקון מעולה.‬ ‫אני יכול להביא לך אחד.‬
‫אני טבעונית.‬
‫אני בטוח שהוא יכול להכין לך משהו טעים.‬
‫תקשיבי, פשוט תישארי כאן ותנוחי,‬
‫ואני אביא לך משהו לאכול.‬
‫בסדר. תודה, ג'ק.‬
‫כן.‬
‫- מרכז יולדות וירג'ין ריבר -‬
‫הגענו.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫היי, ליזי. היום הגדול הגיע. איך את מרגישה?‬
‫מישהו שמע מדודה קוני?‬
‫כן. היא בדיוק התקשרה ואמרה שהיא בדרך.‬
‫והצירים בהפרש של שש דקות.‬ ‫-נהדר.‬
‫להשאיר פתוח או סגור?‬
‫סגור, כי אני אהיה חצי עירומה בקרוב.‬
‫כן, פרטיות. זה הגיוני.‬
‫סגור לגמרי, או שאת רוצה אור עמום?‬
‫לא אכפת לי, דני.‬
‫עמום. אור עמום.‬
‫ואני צריך לסיים את הפלייליסט ללידה.‬
‫שנתחיל ברגוע?‬ ‫משהו כמו בון איבר, אולי דה ויקנד.‬
‫טוב, ליזי, קודם נבדוק‬ ‫את המדדים החיוניים שלך.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר. ואז… דני?‬
‫דני? אחרי שאסיים,‬ ‫תוכל לעזור לה להחליף לחלוק.‬
‫בסדר?‬ ‫-בוקר טוב, מל.‬
‫זה יום טוב לריאיון שלנו?‬
‫את יודעת מה? האמת שלא ממש.‬
‫יש לי מטופלת בצירים,‬ ‫ואני מפקחת על המרפאה, אז…‬
‫זו סיבה טובה.‬ ‫-כן.‬
‫ד"ר מולינס. אתה כאן די הרבה‬
‫יחסית לאדם שאסור לו לעסוק ברפואה כרגע.‬
‫טוב, מל מיילדת את הנינה שלי היום,‬
‫אז אני כאן בתפקיד סבא.‬
‫מזל טוב.‬
‫נמצא זמן אחר.‬ ‫-בסדר, יופי.‬
‫בסדר. 118 על 80.‬
‫אז את במצב מצוין.‬ ‫-בסדר.‬
‫ליזי, אני צריכה לקפוץ רגע למרפאה‬ ‫ולבדוק מטופל.‬
‫בסדר.‬ ‫-אבל אני כבר חוזרת.‬
‫אני אישאר כאן‬ ‫למקרה שהם יצטרכו עזרה. לא רפואית.‬
‫בסדר.‬
‫- מרכז לטיפול בסרטן גרייס ואלי -‬
‫מייקלס?‬
‫הלב שלי לא עומד בהמתנה הזאת.‬ ‫-הלב שלך?‬
‫אני זאת שהולכים להזריק רעל לוורידים שלה.‬
‫מתוקה שלי, אני מצטערת.‬
‫סליחה שאיחרתי. לליזי התחילו צירים.‬
‫אלוהים.‬ ‫-היא עדיין בשלב מוקדם.‬
‫מל וורנון איתה עכשיו.‬
‫גם קוני הולכת למרפאה כדי להיות איתה,‬ ‫ואני כאן בשבילך.‬
‫תודה.‬
‫איך את מרגישה?‬
‫יותר טוב, למעשה.‬
‫כן, הודות לכן. אני מוכנה.‬
‫בסדר, סנט קלריס.‬
‫את מתכוונת, "סנט קלייר"?‬
‫כן. בואי איתי.‬
‫אני לא מוכנה.‬ ‫-את מוכנה. קדימה.‬
‫גם אנחנו באות. לידי, בואי!‬
‫בואי כבר!‬
‫למה הרמקולים לא מתחברים?‬ ‫-בדיוק. זהו זה.‬
‫אני מניח שאנסה…‬ ‫-כן.‬
‫היי.‬ ‫-רוצה לשבת?‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫סליחה על זה. איך הצירים שלך?‬
‫כל חמש דקות עכשיו.‬
‫נהדר. ליזי, אולי נסתכל על צוואר הרחם שלך‬ ‫ונראה באיזו פתיחה את?‬
‫בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫דני, קח.‬ ‫-נשמע טוב.‬
‫שים את זה על הרגליים שלה.‬
‫הנה.‬
‫טוב, זה הסימן שלי‬ ‫ללכת להתקין את מושב הבטיחות.‬
‫הכנתי לך מגבות נקיות.‬
‫נהדר, תודה.‬ ‫-את מסוגלת.‬
‫בסדר. בואו נסתכל ונראה מה מצבנו.‬
‫בסדר. את תרגישי קצת לחץ,‬ ‫אז פשוט תנשמי עמוק.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר? נשימה עמוקה.‬
‫הכול בסדר?‬
‫את בפתיחה של בערך שבעה ס"מ.‬
‫אז בקצב הזה,‬
‫יעברו בערך שעתיים לפני שתגיעי לעשרה ס"מ.‬
‫את מתקדמת יפה.‬
‫שמעתי שמישהי עומדת ללדת.‬
‫את כאן!‬
‫לא היה שום סיכוי שאפספס את זה.‬
‫אני זוכרת את היום שנולדת.‬
‫היית התינוקת הכי יפה במחלקה.‬
‫אני שמחה כל כך שאת כאן.‬
‫רק רגע. איפה הארכובות?‬
‫ליזי החליטה על לידת מים‬ ‫באמבטיית הלידה שלנו.‬
‫זה בטוח? התינוקת לא עלולה לטבוע?‬
‫לא, התינוקת לא תנשום בכוחות עצמה‬ ‫עד שנפתח את הריאות שלה.‬
‫זה ציר חזק.‬
‫בסדר. בואי, אני אעזור לך לקום.‬
‫בסדר.‬
‫אולי תתרגלו את המנטרות שדיברנו עליהן?‬
‫בסדר.‬
‫תנשמי.‬
‫תחזרי אחריי.‬
‫"אני רגועה."‬
‫בסדר.‬
‫אני…‬
‫ר…‬
‫מה נסגר?‬
‫סליחה.‬
‫חשבתי שתצטרכי משהו אגרסיבי יותר‬ ‫כדי ללחוץ בהמשך.‬
‫דני, אולי נשים‬ ‫את הפלייליסט בצד לרגע, בסדר?‬
‫כי זה לא באמת חשוב.‬
‫נכון?‬ ‫-כן.‬
‫הדבר היחיד שחשוב‬ ‫הוא שתתמוך בליזי ובילדה שלך, נכון?‬
‫אתה יודע,‬ ‫יש רק כמה ימים בחיים שתמיד זוכרים.‬
‫זה אחד מהימים האלה.‬
‫נכון.‬ ‫-כן.‬
‫- הבר של ג'ק -‬
‫כן, תן לי 2.5 ק"ג חמאת כמהין‬
‫וארבעה ליטר שמן אריסה. בסדר, תודה, אחי.‬
‫היי.‬ ‫-היי!‬
‫ממתי אנחנו צריכים חמאת כמהין?‬
‫מאז שהוספנו ריזוטו לתפריט.‬
‫זה הספיישל של השבוע.‬
‫אתה באמת חושב שהלקוחות שלנו‬ ‫ישלמו 45 דולר על ריזוטו כמהין?‬
‫אל תדאג. יש גם מנות זולות יותר בתפריט,‬ ‫כמו צ'ילי בשר צבי ובריסקט צלוי.‬
‫יופי, אני שמח לשמוע.‬ ‫ברט וצ'רלי יכעסו אם לא יהיו מנות כאלה.‬
‫שהתפריט לא יהיה מפונפן מדי, שומע?‬ ‫-לא, אני מבין.‬
‫תראה, אני יודע שאתה עסוק,‬ ‫אבל אכפת לך להכין לי כריך בייקון טבעוני?‬
‫מה? זה לא מפונפן. ולא בשבילי,‬ ‫בשביל מרלי, המטופלת של מל.‬
‫טוב, אתה יודע, אין לי בייקון טבעוני במטבח,‬
‫אבל אני יכול להכין משהו דומה.‬
‫יופי. בזמן שתעשה את זה,‬ ‫אני אכין למל סלט קטן.‬
‫היי, חבר. תקשיב, אני עסוק,‬
‫אבל לא מספיק כדי לתת לך להסתובב במטבח שלי.‬
‫סלט למל והפתעה טבעונית למרלי.‬
‫תכף מוכן!‬ ‫-תודה, חבר.‬
‫היי, שירלי.‬
‫היי.‬ ‫-מה קורה?‬
‫טוב, בשבוע שעבר הייתי מצוננת,‬
‫ועכשיו יש לי שיעול שלא עובר.‬
‫והבוקר התחלתי לנשום מוזר, אז…‬
‫טוב, נבדוק את זה.‬
‫אני אקשיב לריאות שלך, בסדר?‬
‫אתה לא בודק אותי, דוק?‬
‫אני לא יכול.‬
‫עוד לא הספקנו להודיע לכל המטופלים, אבל…‬
‫הרישיון שלי מושעה זמנית, ו…‬
‫מה?‬ ‫-דוק לא עשה שום דבר רע.‬
‫ואנחנו בטוחים שהוא יחזור לעבוד במהרה.‬
‫כן, ובינתיים מל תקבל את כל המטופלים.‬
‫היא תטפל בך היטב, אני מבטיח.‬
‫בסדר.‬
‫תנשמי נשימה עמוקה בשבילי.‬
‫בהחלט יש לך גודש בריאות.‬
‫בהתחשב בזאבת שלה, אולי זו דלקת ריאות.‬
‫דוק, אם זו דלקת ריאות…‬
‫אני יכולה לטפל בזה, שירלי. דוק, עדיף שתלך.‬
‫עוד נשימה עמוקה, בבקשה.‬
‫יש קצת רשרושים.‬
‫רשרושים, לא חרחורים?‬
‫דוק, כדאי שתלך לפני שתסתבך בצרות.‬
‫רק תבדקי שוב, ואני אלך.‬
‫בסדר. עוד נשימה.‬
‫אלה חרחורים.‬
‫ייתכן שזה תפליט פלאורלי עקב דלקת ריאות.‬
‫אני הולך.‬ ‫-בסדר.‬
‫דוק צודק. זה כנראה תפליט פלאורלי.‬
‫אני אתן לך אנטיביוטיקה בעירוי,‬ ‫ונראה איך תגיבי, בסדר?‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫היי.‬
‫איך מצאת אותי?‬
‫אימא שלך די פטפטנית‬ ‫כשהיא מבלה עם ג'ים בים.‬
‫צא מכאן.‬ ‫-רק כשתחזירי לי את הכסף שגנבת.‬
‫זה לא הכסף שלך.‬ ‫-לא?‬
‫זה הכסף שלי ושל הייזל.‬ ‫ג'ימי היה אמור לתת לנו אותו.‬
‫ג'ימי? אז עבדתם יחד כל הזמן הזה?‬
‫לא שיקרתי כשאמרתי שנפרדתי מג'ימי.‬
‫לא, אני לא השקרנית.‬ ‫-לא שיקרתי לך אף פעם.‬
‫שמעתי אותך.‬
‫על מה את מדברת?‬ ‫-עם ברי.‬
‫בחתונה של מל וג'ק.‬
‫אתה עדיין אוהב אותה.‬
‫ותמיד תאהב. זה מה שאמרת, בקול רם.‬
‫אז ריגלת אחריי?‬ ‫-הלכתי לחפש אותך.‬
‫ומצאתי אותך. איתה.‬
‫נתתי לך הזדמנות לומר לי את האמת.‬
‫מה רצית שאגיד, לארק?‬
‫שלעולם לא אוהב אותך כמו שאני אוהב אותה?‬ ‫זה מה שרצית לשמוע?‬
‫הייתי איתך. הייתי עם הייזל.‬
‫ראיתי לנו עתיד.‬ ‫-גם אני.‬
‫כי נתת לי להאמין בזה.‬
‫אבל רק ניצלת אותי.‬ ‫-לא.‬
‫ואת הייזל.‬ ‫-לא.‬
‫כדי להוכיח לברי שאתה אדם טוב.‬ ‫-זה לא מה שעשיתי.‬
‫תכיר בזה. רימיתי אותך‬ ‫כי אתה רימית אותי ראשון.‬
‫כי רימיתי אותך ראשון? באמת, לארק?‬
‫צא מכאן!‬ ‫-לארק?‬
‫בריידי!‬
‫היי.‬
‫התגעגעתי אליך, בריידי.‬
‫כן.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, אנחנו בסדר. תודה, ננסי.‬
‫התגעגעתי אלייך, ילדונת.‬
‫בואי הנה.‬
‫תודה, מל.‬
‫הפתעה.‬
‫- הבר של ג'ק -‬
‫איך הלך עם מרלי?‬
‫האמת, לא משהו.‬
‫מה? למה? מה קרה?‬
‫שום דבר ספציפי, פשוט…‬
‫אני לא יודע. דיברנו עליי‬ ‫ועל השירות הצבאי שלי ו…‬
‫היא פשוט הסתגרה פתאום.‬
‫לא יודע, אולי אני לא מוצא חן בעיניה.‬
‫בלתי אפשרי.‬
‫את משוחדת.‬
‫לא, זה בלתי אפשרי.‬
‫אני חושב שאת משוחדת.‬ ‫-לא!‬
‫תקשיב, יש לה הרבה על הראש.‬
‫אתה יודע? ופיל ודרלה‬ ‫פשוט הפכו את כל עולמה על פיו.‬
‫כן. קשה לי לדמיין מה עובר עליה.‬
‫כן.‬
‫אז אל תדמיין.‬
‫תשאל אותה.‬
‫תן לה לספר לך איך היא מרגישה.‬
‫תראי, אני יודע כמה זה חשוב.‬
‫כן.‬
‫אני לא רוצה להרוס את זה.‬ ‫-לא.‬
‫היי, ג'ק. מל, אני צריך שתחזרי פנימה!‬
‫שירלי? שירלי!‬
‫החזה שלי. אני מרגישה שאני לא נושמת.‬
‫אני מרגישה שאני נחנקת.‬ ‫-טוב, אני אתן לך חמצן.‬
‫יש לה בצקת ריאות. היא צריכה נקז חזה.‬
‫אני לא יכולה להכניס נקז חזה.‬ ‫אין לי רישיון.‬
‫אז אני אעשה את זה.‬ ‫-לא, ממש לא.‬
‫היא צריכה ללכת לבית חולים.‬
‫אני אתקשר לברט. הוא יסיע אותי.‬
‫שירלי.‬
‫אם ריווי החמצן בדם שלך ירד,‬ ‫תזדקקי לטיפול מיידי.‬
‫אני אזמין לך אמבולנס.‬ ‫-לי ולברט אין כסף לאמבולנס.‬
‫אני יודע שהכסף מדאיג אותך,‬ ‫אבל החיים שלך חשובים יותר.‬
‫בסדר.‬
‫הכול בסדר.‬
‫תנסי להירגע ולנשום נשימות איטיות ועמוקות.‬
‫את תהיי בסדר.‬
‫הכול בסדר.‬ ‫-כן. מדבר דוק ורנון.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫קליי, מה קורה?‬
‫ג'ק!‬ ‫-מה קרה?‬
‫סליחה. צילמתי את הסוסים.‬
‫חשבתי שסגרתי את השער.‬ ‫-ג'ק, תקשור אותו.‬
‫אני הולך לתפוס את שוגר.‬ ‫-בסדר, אבוא אחריך בטנדר. קדימה!‬
‫מה לעזאזל את עושה?‬
‫זו הייתה אשמתי. אני באה איתך.‬
‫חגרת חגורת בטיחות?‬ ‫-כן.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני כמו דוב קוטב, קר לי כאן מתחת.‬
‫מיוריאל!‬ ‫-אמרתי "מתחת".‬
‫את יודעת, כמו דובים שיוצאים לדוג.‬
‫והכובע הזה. זה פשוט… אלוהים, זה מגוחך.‬
‫אם זה ישמור על השיער שלך, זה שווה את זה.‬
‫זה לא עניין של יוהרה.‬
‫אני רוצה לשמור על השיער‬ ‫כי אני רוצה להרגיש נורמלית‬
‫בזמן שאני עוברת את כל זה.‬
‫כמה זמן את אמורה לחבוש את הדבר הזה?‬
‫כל הזמן.‬
‫והרצועה הזאת.‬
‫אילו רק הרגשתי את הידיים שלי,‬ ‫הייתי מסדרת אותה, אבל…‬
‫אכפת לך? אני מצטערת.‬
‫מותק, בבקשה, זה בסדר.‬
‫איך זה? טוב יותר?‬ ‫-אלוהים, הרבה יותר טוב. תודה.‬
‫תרצי צמיד השראה בחינם?‬
‫לא, תודה. כבר נתנו לי שבעה כאלה.‬
‫אבל אשמח לקבל‬ ‫עוד קצת קרח, בבקשה. לידיים שלי.‬
‫צריך אסיסטנטית כובע קרח בשביל זה.‬ ‫תצטרכי לחכות עד שהיא תגיע לכאן.‬
‫וולט יבוא לבקר?‬
‫ורנון אמר שעוד לא סיפרת לו.‬
‫תראו, אני לא רוצה להפיל עליו את כל זה.‬
‫מיוריאל.‬
‫יודעת מה? אני מסכימה.‬
‫לפעמים חייבים להסתיר דברים מאנשים לטובתם.‬
‫אילו דברים?‬
‫דברים קטנים. דברים חסרי משמעות.‬ ‫דברים חסרי חשיבות.‬
‫מחלה היא לא דבר חסר חשיבות.‬
‫כשאושפזתי לראשונה בגלל הסוכרת שלי,‬
‫הרב ישב לצד המיטה שלי בבית החולים‬ ‫במשך שבוע שלם.‬
‫לא חשבתי שאוכל לאהוב מישהו‬ ‫כפי שאהבתי אותו ברגע ההוא.‬
‫זו אהבת אמת.‬
‫אני אלך לחפש אסיסטנטית כובע קרח.‬
‫מישהי כבר הייתה אמורה לעבור כאן.‬
‫בפעם הבאה נביא משחקי קלפים.‬
‫היא צופה בטלוויזיה.‬
‫היא בסדר?‬
‫היא רוצה להיות כאן איתך.‬
‫היא אפילו לא שמה לב לכל הצעקות. תודה לאל.‬
‫אני זוכר את הצעקות של ההורים שלי.‬
‫זה כל מה שאני זוכר מהם.‬
‫אני לא רוצה חיים כאלה בשבילה.‬
‫מגיע לה יותר.‬
‫את באמת מרגישה שרימיתי אותך?‬
‫תמיד היית מאוהב בברי.‬
‫נתת לי להתאהב בך,‬
‫להתאהב בחיים שיכלו להיות לנו,‬
‫בחיים שיכלו להיות לבת שלי.‬
‫חיים שבהם יש לה קורת גג מעל הראש‬ ‫ואוכל על השולחן,‬
‫חיים שבהם היא לומדת בבית ספר טוב.‬
‫כדי שהיא תשיג יותר ממה שאני השגתי.‬
‫גרמת לי להאמין שזה אפשרי.‬
‫זאת ההגדרה של "לרמות" מבחינתי.‬
‫תשמרי אותו.‬
‫מה?‬
‫את הכסף.‬
‫תשמרי אותו. הוא ממילא מהחיים הקודמים שלי.‬
‫אני כבר לא רוצה להיות האדם הזה.‬
‫אני רוצה להרוויח כסף בתנאים שלי.‬
‫רק תבטיחי לי שתשתמשי בכסף בשביל הייזל.‬
‫תני לה את כל הדברים שהיא צריכה,‬ ‫תעניקי לה את הילדות‬
‫שלשנינו לא הייתה.‬
‫אתה רציני?‬
‫לפחות נעשה דבר אחד כמו שצריך‬ ‫ונוודא שהיא לא תצא בסוף כמונו.‬
‫הוא בסדר?‬
‫כן, רק צריך לחלץ אותו לפני שהוא ישבור רגל.‬
‫תירגע, חמוד.‬
‫לעזאזל.‬
‫שוגר! תבדקי אם הוא בסדר.‬
‫שוגר!‬
‫קליי!‬ ‫-אני בסדר.‬
‫כן? בסדר.‬
‫ג'ק!‬
‫בסדר, חבר.‬
‫היי, חמוד.‬
‫היי.‬
‫אתה לא רוצה לרדת לשם. לא.‬
‫היי. זה בסדר. אני איתך.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני יודע.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני כאן איתך. כן. היי.‬
‫אני איתך.‬
‫סוס טוב.‬
‫כן, ניקח אותך הביתה. בסדר?‬ ‫אתה לא רוצה להיות כאן למטה.‬
‫סוס טוב.‬
‫כן. נבהלת קצת, מה?‬
‫כן, אני מכיר את זה. גם אני נבהל לפעמים.‬
‫בוא נלך הביתה, טוב? קדימה.‬
‫סוס טוב.‬
‫ראיתי את האמבולנס.‬
‫המטופלת שלך תהיה בסדר?‬
‫מבחינה רפואית? כן, היא תהיה בסדר.‬
‫אתה בסדר?‬
‫לא.‬
‫לא, אני לא בסדר.‬
‫אילצת את האישה המסכנה הזאת‬ ‫להזמין אמבולנס בלי ביטוח,‬
‫כשאפשר היה לעזור לה כאן במרפאה,‬ ‫וזה בלתי נסלח.‬
‫וזה יהרוס אותם כלכלית.‬
‫לא ידעתי…‬ ‫-ברור שלא ידעת!‬
‫את בלשית, לא רופאה.‬
‫את מחפשת פושע, לא איש רפואה.‬
‫יש לך מושג מה דרוש‬ ‫כדי לנהל מרפאה בעיירה קטנה כזאת?‬
‫יש לך?‬
‫אני מסור לאנשים האלה.‬
‫ולא כי הם המטופלים שלי.‬
‫כי הם השכנים שלי.‬
‫הם החברים שלי. הם המשפחה שלי.‬
‫ואפשר היה לטפל בשירלי במרפאה הזאת,‬
‫וזה מה שהיה צריך לקרות!‬
‫תקשיב.‬
‫ד"ר מולינס,‬
‫אני לא נוטרת לך טינה אישית.‬
‫לא הגשתי את התלונה נגדך.‬ ‫אני לא זאת ששברה את הכלים באמצע…‬
‫לא שברתי את הכלים.‬
‫עשיתי את הדבר היחיד שיכולתי‬ ‫כדי להציל את חיי המטופל שלי.‬
‫וכולם חוץ ממך ומהמנוול הזה הייז‬ ‫רואים את זה בבירור.‬
‫לא, לא כולם.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-אני לא יכולה לומר.‬
‫אבל אני יכולה לומר שאני כאן‬ ‫כדי לעשות את העבודה שלי, ללא משוא פנים.‬
‫ואם יש לך בעיה עם זה, אני מציעה‬ ‫שתתרחק מהמרפאה עד שעבודתי כאן תסתיים.‬
‫ברור?‬
‫ברור כשמש.‬
‫זה יהיה…‬
‫אלוהים.‬
‫תפסיקו!‬
‫מגיעות לך מחיאות כפיים.‬
‫סיימת את הסבב הראשון.‬
‫כן.‬
‫מה עם ליזי?‬ ‫-לא שמעתי כלום.‬
‫אני הולכת למרכז היולדות עכשיו. אעדכן אתכן.‬
‫בסדר.‬ ‫-אני כל כך גאה בך.‬
‫תודה.‬
‫מיוריאל?‬
‫וולט. מה אתה עושה פה?‬
‫סיפרתן לו?‬
‫ממש לא.‬ ‫-מה יש לספר לי?‬
‫רק באתי לבדיקת דם.‬
‫עושים לי בדיקה כל חודשיים‬ ‫מאז הטיפול האחרון שלי.‬
‫הטיפול האחרון שלך?‬
‫היום עברו שנתיים מאז העירוי האחרון שלי.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫לא ידעתי איך להגיד לך.‬
‫ככה.‬
‫"וולט, יש לי סרטן."‬
‫אף פעם אל תגיד לשחקנית‬ ‫איך לומר את השורה שלה.‬
‫צודקת. מה דעתך שאסיע אותך הביתה?‬
‫זה יהיה נחמד.‬
‫לכי!‬
‫טוב, עכשיו…‬
‫לעזאזל!‬
‫היי, סבא.‬
‫הכול בסדר בפנים?‬
‫כן, ליזי בסדר גמור.‬
‫פשוט הייתי קצת מסוחרר,‬ ‫אז הן ביקשו ממני לצאת‬
‫ולעזור עם מושב הבטיחות.‬
‫טוב, אני בהחלט זקוק לעזרה.‬
‫כן? בסדר.‬
‫סיימתי ראשון במחזור שלי באוניברסיטה.‬
‫היית חושב שאצליח להתקין מושב בטיחות ארור.‬
‫בסדר. תן לי לראות.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני אעיף מבט.‬ ‫-כן, בסדר.‬
‫זה…‬
‫אה, ככה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אולי תנסה להחזיק את הבסיס?‬ ‫-בסדר.‬
‫ואני אשחיל את הרצועה.‬ ‫-זה רעיון טוב.‬
‫בסדר.‬
‫עכשיו…‬
‫זה היה יום די קשה, מה?‬
‫מה שלומך?‬
‫כן…‬
‫אני פשוט רוצה להיות אבא טוב,‬ ‫ואני עדיין לא יודע איך לעשות את זה.‬
‫והאדם שהייתי רוצה לדבר איתו על זה,‬
‫האבא הכי טוב שאני מכיר,‬
‫לא נמצא כאן כדי לעזור לי.‬
‫והלוואי שהוא היה כאן.‬
‫כן.‬
‫גם אני מרגיש ככה.‬
‫ואתה יודע, לעולם לא אתיימר לתפוס את מקומו.‬
‫כלומר, אין לי הרבה ניסיון כסבא,‬ ‫בטח ובטח שלא כאבא,‬
‫אבל אולי זו ההזדמנות שלנו‬ ‫לנסות להבין את זה יחד?‬
‫כן. כלומר, עצם הנוכחות שלך כאן עוזרת.‬
‫וזה מספיק.‬
‫תודה.‬
‫וגם אתה עוזר לי כאן.‬ ‫-בסדר.‬
‫עכשיו שמים את המושב?‬ ‫-כן.‬
‫הנה, תתכבד.‬ ‫-תודה.‬
‫כן. ואו.‬
‫הצלחנו?‬ ‫-זהו זה?‬
‫אני חושב שהצלחנו.‬ ‫-יש!‬
‫ליזי ילדה?‬ ‫-עוד לא.‬
‫לא, התקנו את מושב הבטיחות.‬
‫דני, הגיע הרגע.‬
‫לך!‬ ‫-אני חייב ללכת. התינוקת נולדת.‬
‫התינוקת שלנו נולדת!‬
‫אני לא רוצה לעשות את זה יותר.‬
‫אני יודעת.‬
‫תקשיבי, זה הדבר הכי קשה שאי פעם תעשי.‬
‫אבל את מסוגלת. התכוננת לזה, בסדר?‬
‫אני יודעת שאת יכולה. רק תלחצי.‬ ‫-אני לא יכולה.‬
‫ליזי, את יכולה.‬ ‫את האישה הכי מלחיצה שאני מכיר.‬
‫ברצינות. את לוחצת על כולם‬ ‫להיות הגרסה הכי טובה של עצמם.‬
‫אני יודע שאת מסוגלת.‬
‫הצלה יפה.‬ ‫-בסדר?‬
‫אני יודע שאת מסוגלת.‬ ‫-בסדר.‬
‫תקשיבי, הכול ישתלם‬ ‫כשתחזיקי את התינוקת שלך, בסדר?‬
‫אני מבטיחה.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני מוכנה.‬
‫אז בציר הבא אני רוצה שתלחצי, בסדר?‬
‫בסדר.‬ ‫-את יכולה.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר, יופי! אני מרגישה את הראש של התינוקת.‬ ‫את רוצה להרגיש את הראש שלה?‬
‫כן.‬ ‫-קדימה!‬
‫הנה היא.‬
‫את חושבת שתוכלי לתת לי עוד לחיצה?‬
‫היי, פומיקו!‬
‫היי.‬
‫זה אומר "ילדה יפה" ביפנית.‬
‫זה בדיוק מה שהיא. ילדה יפה.‬
‫היי.‬
‫טוב, יש לה צבע נהדר.‬
‫דני, תחתוך את חבל הטבור?‬
‫כן!‬ ‫-כן?‬
‫תחזיק את זה.‬
‫כל הכבוד.‬
‫בסדר, תינוקת קטנה, בואי נבדוק אותך.‬
‫אני יכולה להחזיק אותה עוד קצת?‬
‫אני לא רוצה לעזוב אותה.‬
‫ברור. קחי את הזמן.‬
‫כן.‬
‫סוס טוב.‬
‫הנה.‬ ‫-יצאת להרפתקה היום, שוגר.‬
‫הנה, חמוד.‬
‫זה היה מגניב, מה שעשית שם עם שוגר.‬
‫תודה. אני פשוט שמח שאף אחד לא נפצע‬ ‫ושכל הסוסים בסדר.‬
‫לרוב הגברים שאני מכירה אין סבלנות כזאת.‬
‫באמת? נשמע שאת מכירה את הגברים הלא נכונים.‬
‫סליחה, זה היה לא במקום.‬
‫לא. האמת שאתה כנראה צודק.‬
‫ואולי בגלל זה שפטתי אותך לחומרה קודם.‬
‫לפני שבאמת הכרתי אותך.‬
‫אבא שלי היה בצבא.‬
‫בחיל היבשה.‬
‫ואני מניחה שחששתי שאתה דומה לו.‬
‫אני מבין שזה דבר רע?‬
‫אני אוהבת את אבא שלי,‬ ‫אבל הוא יכול להיות קשוח וקר.‬
‫לא האבא שאני רוצה לתינוק הזה, אתה יודע?‬
‫איזה מין אבא את רוצה?‬
‫אני רוצה מישהו סבלני וטוב לב.‬
‫מישהו אופטימי.‬
‫מישהו כמוך.‬
‫טוב, תראי…‬
‫אני לא יודע אם אני כל הדברים האלה, אבל…‬
‫אני מנסה להיות.‬
‫אני יודעת שהיום‬ ‫לא ממש יצא לנו לבלות יחד, אבל…‬
‫שננסה שוב מחר?‬
‫כן, בטח.‬
‫יופי.‬
‫- הבר של ג'ק‬ ‫בואו לנסות את התפריט החדש שלנו -‬
‫היי. באד לייט.‬
‫תודה.‬
‫את יודעת, רוב האנשים באים לבר‬ ‫כדי לשכוח מהעבודה.‬
‫אני לא רוב האנשים.‬
‫כן, אני רואה את זה.‬
‫אשמח לקנות לך משקה.‬
‫הכיסא הזה תפוס?‬
‫או ששמרת אותו לבחור הזה?‬
‫תסלח לי.‬
‫שרמיין?‬
‫ברי?‬
‫אני זקוקה לעזרתך.‬ ‫-אלוהים, שרמיין, מה שתצטרכי. איפה את?‬
‫בסדר. תישארי שם, אני כבר באה.‬
‫בסדר.‬
‫זה בסדר.‬
‫אנחנו נהיה בסדר.‬
‫דני, היא ירשה את האף שלך!‬
‫דוק, אתה נראה טוב עם תינוקת בידיים.‬
‫כן, אתה סבא-רבא טבעי.‬
‫כן.‬
‫מה היא עושה עם הפה שלה?‬
‫אולי היא רעבה.‬
‫כן. קוקו, אני חושב שאת רוצה את אימא, נכון?‬
‫כן.‬
‫הנה.‬
‫טוב, ביי.‬
‫ניתן לשלושתכם קצת פרטיות.‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫זה בסדר.‬
‫כן.‬
‫בחיי, היא ממש רעבה.‬
‫גם אני.‬
‫את רוצה שאכין לך משהו לאכול?‬ ‫-לא.‬
‫אני רוצה שתשב כאן איתי.‬
‫ועם התינוקת היפה שלך.‬
‫אני חושב שאוכל לעשות את זה.‬
‫היי!‬
‫אני אוהב אותך כל כך.‬
‫ואני אוהבת אותך.‬
‫קצת מוזר לנשק אותי כשהיא אוכלת.‬
‫אני מבין.‬
‫כדור הארץ לוורנון.‬
‫היי.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן.‬
‫רק חשבתי על…‬
‫משהו שוויקטוריה אמרה היום.‬
‫שלא כולם תומכים בי בחקירה הזאת.‬
‫כן. לגבי זה…‬
‫התלבטתי אם לספר לך או לא,‬ ‫אבל נתקלתי בקודי.‬
‫נשמע שהוא לא בטוח‬ ‫שעשית את הדבר הנכון כשטיפלת באבא שלו.‬
‫אלוהים.‬
‫אבל הוא ילד! הוא בטח לא מבין כמה הסתכנת.‬
‫זה לא מבשר טובות לחקירה הזאת.‬
‫זה לא מבשר טובות לעיר.‬
‫היום במרכז לטיפול בסרטן…‬
‫האווירה הייתה כל כך…‬
‫קרה. כמו במפעל רפואי.‬
‫המטופלים לא מעניינים אותם,‬
‫רק מחקרי שוק ומדדי שביעות רצון.‬
‫אבל אתה מכיר אישית‬ ‫כל אחד ואחת מהמטופלים שלך.‬
‫כשכואב להם, גם לך כואב.‬
‫וכשהם מאבדים מישהו,‬
‫אתה מרגיש את האובדן שלהם.‬
‫בגרייס ואלי אולי מציעים צמידי השראה…‬
‫כן.‬
‫…אבל לעולם לא יהיה להם אכפת‬ ‫מהמטופלים שלהם כמוך.‬
‫וכל העיר צריכה לדעת את זה.‬
‫איך את מציעה שנעשה את זה?‬
‫בית העירייה, מחר.‬
‫אני חושבת שאנחנו צריכים לומר לכולם‬ ‫בדיוק מה קורה ומה מונח על הכף.‬
‫כולם אוהבים אותך, ורנון.‬
‫הם יעמדו לצידך.‬
‫היי, חמודי!‬
‫היי!‬
‫היי. יש פה ריח מעולה.‬
‫עוף תאילנדי מוקפץ. עם בזיליקום טרי.‬
‫סליחה, מתי למדת לבשל את זה?‬
‫לא למדתי. זו אחת המנות‬ ‫החדשות והמפונפנות של פריצ'ר בבר.‬
‫חשבתי ששווה לטעום אותה.‬
‫איך היה שאר היום שלך?‬
‫אוי, לא. מה קרה?‬
‫לא יודעת. זה לא…‬
‫כן.‬ ‫-פשוט יום כזה.‬
‫כן. פשוט…‬
‫בסדר. יודעת מה?‬
‫יש לך מזל, כי יש לי את התרופה המושלמת לזה.‬
‫קינוח לארוחת ערב!‬
‫אתה יודע, טכנית, אנחנו אמורים‬ ‫לחכות ליום הנישואים הראשון שלנו.‬
‫למזלנו, נשארה לנו מספיק עוגת חתונה‬
‫ל-50 ימי הנישואים הבאים.‬
‫כי העוגה שלנו הייתה ענקית.‬ ‫-אלוהים!‬
‫טעים?‬
‫למה קרם חמאה טעים כל כך?‬
‫כן, בבקשה.‬
‫את רוצה לדבר על זה?‬
‫אני פשוט…‬
‫הסתכלתי על ליזי מחזיקה את התינוקת שלה,‬
‫ו…‬
‫פשוט קלטתי שזה ממש נס‬ ‫שאימהות מוכנות לעזוב את התינוקות שלהן.‬
‫אתה יודע, זה בטח קשה כל כך.‬
‫אז מה אם נלך על זה עם מרלי,‬ ‫ואז היא לא תרצה לוותר על התינוק?‬
‫אז נמשיך לנסות.‬
‫בסדר? עד שנגיע‬ ‫למקום שבו אנחנו אמורים להיות.‬
‫כלומר, לבטוח בתהליך זה…‬
‫זה מסוכן.‬
‫כן.‬ ‫-זה מלחיץ.‬
‫זה מפחיד.‬
‫בייחוד כי אנחנו עוד לא ממש מכירים את מרלי.‬
‫אבל את יודעת מה עוד מסוכן?‬
‫להתאהב.‬
‫ועשינו את זה.‬
‫נכון.‬
‫ותראי איפה אנחנו עכשיו.‬
‫אתה צודק.‬
‫אתה צודק, הכול ישתלם‬ ‫כשנחזיק את התינוק שלנו.‬
‫נכון.‬
‫כן.‬
‫- מלון -‬
‫שרמיין?‬
‫זו אני, ברי.‬
‫מה לעזאזל אתה עושה כאן?‬